Du, Riggs... Ska vi dra från stan?
- Har du en bil, Molly? - När vi blir äldre, alltså.
Ja.
Ibland drömmer jag om att bli president eller astronaut.
Kanske först med att besöka Mars.
- Du, då? - Jag vet inte.
Kom igen, jag har ju avslöjat mina drömmar.
Jag vill bara ha en familj. Ett hus och en pickup.
Ett barn att gå på knattematcher med.
- Vad är det? - Du kan drömma om vad som helst.
- Är det allt du vill ha? - Det känns lika fjärran som Mars.
Även om det verkar omöjligt just nu så behöver det inte bli det.
- Vilken dyster min. - Han ser inte fram emot matchen.
Du! Vad är det med dig, grabben?
- Jag vet inte... Jag ser dum ut. - Varför det? Får jag se?
Först måste du stoppa in tröjan.
Och så drar vi upp byxorna så att man ser ränderna.
Nu är du basebollspelare! Har du handsken?
En ny handske? Vänta lite...
- Riggs? - Vänta lite.
- Olivolja? - Det är bra för lädret.
Den är till matlagning.
Det är tydligen bra. Låt honom hålla på.
- Det kan vara brandfarligt. - Det är bara torkat kött.
Prova nu.
- Det luktar pasta. - Slå lite på den.
- Bättre? - Ja. Tack, Riggs.
Gå nu.
Mina metoder är otraditionella, men de fungerar.
Tack. Vi är tacksamma för att du är här.
Ben har ingen fadersgestalt.
Det borde du ordna. Det är viktigt att ha en fadersgestalt.
Du är allt han behöver, Martin.
Kom igen... Ja!
- Du gillar min bror, va? - Va?
- Nej. Jag tittade på... - Min bror.
- Ja... Förlåt. - Det gör inget.
Det är konstigt, för han är en tönt, men han tittar också.
Avslöjad!
- Kan vi byta ämne? - Fin jacka.
- Tack. Vill du prova den? - Ja, gärna.
Den är pappas.
Tack. Den här är grym!
- Hur ser jag ut? - Snygg.
Nu måste jag gå. Vi ses sen.
Min jacka!
Phoebe!
Min jacka!
Var är vi? Är det verkligen ingen hemma?
Jag känner ägaren. Han är bortrest.
Du är galen!
Nej, nej...
Fortsätt plundringen, jag kommer strax.
Såja!
- Kom hit, Phoebs! - Jag kommer.
- Festen blev just roligare. - Verkligen.
- Har du en baddräkt med dig? - Nej. Gör det något?
Vem är där ute?!
- Du sa ju att ingen var hemma? - Stick! Jag kommer strax.
- Vad fan gör du här, Tyler? - Jag kan förklara allt.
Stopp och belägg!
- Allvarligt? Klockan är elva. - Tio över elva.
- Många brott begås på tio minuter. - Är jag brottsling nu?
Pappa menar att du borde ha ringt när du blev försenad.
- Var var du? - Med Phoebe.
- Vem är Phoebe? - En kompis.
Kul. När får vi träffa henne?
- Och var är min jacka? - Phoebe har den.
Vet du vad jag har gjort för att få den där jackan?
Sista matchen, tredje året. Jag fångade den avgörande bollen.
- Farfar sa att du klev över linjen. - Han är senil.
- Ge mig bara utegångsförbud. - Okej. Du har utegångsförbud.
Och fortsätter du så här får du gå till sängs utan middag.
Sluta, Roger. - Vi ska prata om det här senare.
Ska hon bara få gå?
Spara utfrågningarna tills det gäller något allvarligt.
Som klockan elva?
Om vi är på henne för allt börjar hon dölja saker.
Som den nya kompisen.
Jag är på henne för att det inte ska bli värre.
Och kompisen stal min jacka! Den är ju arvegods.
Tänk om jag vill bära den igen!
- Sluta dumma dig. - Jag menar det!
Skulle den passa på dig fortfarande? Det är klart att den inte gör!
Min kropp bara lagrar lite extra vatten.
Du skulle ha sett Bens ansikte. Han blir nästa José Altuve.
Njut av det nu. Snart är han 16 år och ungdomsbrottsling.
Riana är ingen brottsling för att hon tappade bort en jacka.
- Vad har vi här, Scorsese? - Skottskada i bakhuvudet.
Randolph Donabedian, husets ägare. Han låg i poolen.
Det finns tecken på inbrott.
- Det slog visst snett. Tog de något? - Medicin och alkohol.
Jag pratade med hushållerskan och hittade det här.
Offret drev en optikerbutik. Det här är hans bokföring.
- Ge det till Bailey. - Hon är på semester.
- Varför det? - Det är enormt själviskt.
- Jag kan ta det. - Skulle du klara Baileys jobb?
- Du klarar knappt Bowmans jobb. - Är soppan med i dag?
Jag klarar det!
- När hade han soppa med sist? - Vi har inte legat på honom.
Nej, just det. Om man släpper på småsakerna...
Varför handlar det om Riana igen? Vi hade ett trevligt samtal om soppa.
Jag är bara rädd att min lilla tjej ska hamna snett.
Ta det lugnt, Rog. Riana är duktig och får bra betyg i skolan.
Hon...
Hon är en mördare. Jag beklagar.
Kan du förklara hur den hamnade på en brottsplats?
Ingen aning. Jag lät Phoebe prova den.
- Håller du fast vid det? - Det är sant!
Berätta sanningen. Du får inget straff.
Tala för dig själv.
Okej... Vi var i bowlinghallen.
- Inte biblioteket! Du ljög. - Jag försöker säga sanningen nu.
Tänk på ditt tonfall. Fortsätt.
Phoebes kille kom och de körde iväg.
Och arvegodset blev bevismaterial?
Varför rör du vid den?
Allt klorin förstörde spåren. Tala inte om hur jag ska göra mitt jobb.
- Vem är hennes pojkvän? - Tyler någonting.
Jag känner honom inte. Han är 20 och kör en röd cabriolet.
- Följde du inte med? - Nej, för jag ville hem i tid.
Du gick inte tidigt nog. Var är Phoebe nu?
Säkert i bowlinghallen, dit jag också tänkte åka.
Som tur är får du poliseskort.
- Och sen får du utegångsförbud. - Va? Du sa ju inget straff!
Hon ljög väl också.
- Ställ inte till en scen, pappa. - Du får inte ställa några krav.
Jag känner mig hemma här. Jag fick en 300-serie en gång.
Vi vet!
- Kan du inte låta mig sköta det här? - Jo, han är mindre pinsam.
- Du kan vänta som förstärkning. - Förstärkning? Medan Riggs...?
Har du inte lyssnat på något som jag har berättat om honom?
Han hittar på nya sätt att skämma ut mig varje dag.
- Jag gör det inte med flit. - Han är rena rama Sherlock Holmes.
Jag skulle gärna ta din pappas plats.
Oj då!
Men det går inte, för jag ska få en rapport.
Kan du låta bli att tala om att du är min pappa?
Phoebe Clarke!
Då så, ungar. Gå och lek i spelhallen.
Kriminalassistent Murtaugh. Rianas pappa.
- Kul. - Hej, Phoebe.
- Du förstår nog vad jag gör här. - Nej.
- Det låter inte övertygande. - Gäller det din jacka?
Vi vet att du och din pojkvän bröt er in hos mr Donabedian.
- Jag utreder mordet på honom. - Mordet? Nej, han levde när jag gick.
Det var mer övertygande. När "du" gick, alltså.
- Din pojkvän, då? - Jag...
- Hur gick det för honom? - Han avskydde det. Han vill sluta.
- Vad hände? - Tränaren lät honom inte spela.
Alla får spela i knatteligan. Vad heter tränaren?
- Gör ingen grej av det, Riggs. - Jag ringer dig sen.
Ja, det...
- Vad...? - Tyst, han är polis!
Du måste vara Phoebes pojkvän! Och den här killen är död.
Det kan inte vara du.
Jag ger honom ett försprång.
- Det var bara för syns skull. - En pistol?
Tyler verkar tuff, men han gör inte en fluga förnär.
- Säkert inte. Var är han nu? - Jag... vet inte.
Stopp!
Jag vill bara prata med dig.
Nu är du gripen! Varför drar du vapen mot mig?
Vart...?
Vart ska du?
Nej! Snälla, hjälp mig ut härifrån!
- Är du redo att prata nu? - Ja, bara du hjälper mig ut!
Hjälp mig! Få ut mig härifrån!
Kom igen.
Ur vägen!
Vad sa jag? Mycket mer pinsam.
Mycket mer.
- Jag stal ingenting. - Det säger dina fingeravtryck.
Du lämnade dem över hela huset.
Du förstår inte. Vi ville inte råna honom, bara leva runt lite.
Jaså, är det sånt ungdomar gör? Droger, inbrott och lite mord.
Jag dödade honom inte. Randy skulle vara bortrest.
- Så du kände mr Donabedian? - Jag bommade cigg av honom.
Utanför optikern bredvid bion jag jobbar på.
Jaså, du jobbar i filmbranschen? Då ska jag förklara scenen.
En kille blir gripen för att ha sålt stulna droger.
Han har en pistol med samma kaliber som mordvapnet.
Nu behövs bara...
- Precis i rättan tid. - Du...
Han levde när jag gav mig av. Jag ljuger inte.
Det stämmer inte. Hans vapen är inte mordvapnet.
Och du ska vara manusförfattare?
Hej! Murtaugh. Ni måste vara Phoebes mamma.
- Ja. Var är hon? - Vi släpper henne nu.
- Häktningsförhandlingen sker... - Att ni bara vågar!
Efter allt som er dotter har gjort.
- Min dotter? Hur är hon inblandad? - Det är kaos sen de började umgås.
- Fester, pojkar, marijuana. - Nej, nej. Inte Riana.
Hon röker inte. Jag har testat henne.
Så klart! Det är de med stränga föräldrar som blir utåtagerande.
Jag? Sträng...?
Phoebe! Kan du förklara en sak för din mamma?
- Hon tror... - Jag ska med ett flyg.
Håll bara er dotter borta från min.
Murtaugh! Randy har mixtrat med bokföringen.
- Ser du mönstret? - Ja, det är klart!
- Vad är det här? - Kontantförsäljning. Titta på priset.
- 50 000 dollar. Snygga solglasögon. - Eller så är han bulvan.
Bra jobbat, Bowman. Är du inte glad att du fick det här uppdraget?
Riggs sa att han åker förbi butiken på vägen tillbaka.
- Tillbaka varifrån? - Vet inte.
Men han ville ha ett block med böteslappar.
- Du måste skämta! - Tyvärr inte.
Vi tar felaktig parkering på allvar.
- Okej. Vad kommer det att kosta? - Jag kan inte ta pengarna, tränarn.
- Känner vi varandra? - Du...
Jag kan se mellan fingrarna med det om Ben Hendricks får spela.
- Utpressning för ett barn? - Han blir en bra andrebasman.
Ben bad att få sitta på bänken. Han ville inte spela.
- Vad menar du? - Han satt på bänken hela matchen.
Han kan inte spela. Varken slå, kasta eller fånga.
- En tränare ska väl lära ut? - Jag hinner inte med alla.
- Lär upp din son själv. - Han är inte min son.
Idrott passar inte alla barn. Prova något annat. Som måleri.
Du borde inte ha sagt så.
- Grep du tränaren? - Han gav mig skulden för Ben.
- Vad skulle jag ha gjort? - Lyssnat. Inte överreagerat.
- Det är sånt föräldrar gör. - Ska du lära mig hur pappor är?
Riana vet att hon gjorde fel och hon har utegångsförbud.
Hon sitter nog på rummet och tänker över misstagen.
Ja, du borde få en staty, för du är årets bästa pappa.
- Jag måste lägga på. - Tack för hjälpen. Ha en bra dag.
Stanley Wright? Polisen.
- Jag vill prata om er styvson. - Just det...
- Jag beklagar. - Var fan är de, gubbe?
Det finns inget här nere. Bara gamla lådor.
Kom jag mitt i ett rån?
Det här är polisen! Ni är omringade. Kom ut med händerna över huvudet!
Riggs?
- Vad gör du här? - Riana?
Har inte du utegångsförbud?
Titta inte på glaset.
Ingen kommer för att rädda dig. Inte förrän du svarar på mina frågor.
- Förstått? - Ja, sir.
Då så, tuffing...
Hur länge har du hånglat med min dotter?
Det var första dejten. Inget...
- Hångel. - Vi gick bra på bio.
- Fast Riana hade utegångsförbud? - Det kändes inte så viktigt...
Nej, strunta i reglerna, Jesse.
Du kommer säkert att säga att allt var Rianas idé.
Röker min dotter på och går på fest?
Har du varit på fest hemma hos Riana?
Hos Riana? Inte en chans.
Det låter som något som min syster Phoebe skulle göra.
- Är Phoebe din syster? - Ja, sir.
Mamma är hård mot henne. Hon blir lite galen.
Så Phoebe är bråkstaken och min Riana är oskyldig?
Ja. Riana är så fin. Hon ser upp till er.
Sluta när du ligger bra till. Gå nu.
- Jaha... Vem var det som stack? - Nico Vicente. Före detta militär.
- Han hade affärer med min styvson. - Och dödade honom?
Ja. Nico trodde att Randy stal av honom.
Diamanter har försvunnit. Det var det de letade efter.
- Vet du var de finns? - Nej. Jag höll mig ifrån sånt.
Du höll dig ifrån sånt, men lät honom sälja från din butik.
Randy var alltid besvärlig som barn. Han hade ingen bra förebild.
Hans pappa slog honom innan han stack.
- Och du kunde inte ställa upp. - Jag försökte!
Grabben brände dig hela dagen. Men sen skakade ni hand.
Man gör så efter matchen, pappa.
Vek. Precis som hon.
Noll av fyra. Det är ju rent pinsamt.
- Jag blev distraherad. - Distraherad? Av vad då?
Dig. Jag såg att du stod vid stängslet och tittade.
Vet du vad?
Jag har inte lärt upp dig ordentligt.
För att få till en riktig träff måste man få kontakt.
Det handlar om form.
Ovansidan av handen uppåt, handflatorna nedåt.
Du måste göra rätt! Förstår du?!
Pappa!
Få se.
Stå stilla.
Vek. Precis som jag sa.
Då så, nu kastar vi lite försiktigt.
- Men jag är värdelös. - Nej, det är du inte.
Babe Ruth lärde sig inte att fånga en boll förrän han var 40.
- Är det sant? - Vet inte. Kanske. Men du log.
Nu så. Kolla på bollen.
Det gör inget. Kom igen.
Det gör inget. Låt handsken göra jobbet.
Ja! Bra jobbat!
Kasta hit nu.
Oj! Bra jobbat. Du är en naturbegåvning.
Kolla på Ben, mamma! Han är en naturbegåvning.
- Vi måste prata. - Va?
- Okej, vänta... - Grep du tränare Latimer?
Aj! Mamma!
- Gick det bra? - Få se? Luta huvudet bakåt.
- Kom. - Det ordnar sig.
- Hej. Var är Ri? - På rummet utan mat.
- Jaså? - Nej, Roger!
Men jag tog ifrån henne mobilen.
Tycker du att vi hanterar saken fel? Jag vill inte vara skurken.
Jag tror att vi kanske är för hårda mot henne.
Det är ju som du sa. Småsakerna spelar ingen roll.
Herregud, Roger... Det är ingen småsak -
- när hennes vän är inblandad i ett mord.
Riana var inte inblandad. Jag har pratat med Jesse.
Jesse? Som hon var på dejt med när hon hade utegångsförbud?
Han är faktiskt en schysst grabb, om än lite nördig.
- Får jag se hur det är med henne? - Nej, Roger.
Hon ljög för oss två gånger. Vi måste stå enade i det här.
- Inte "snäll polis, elak polis". - Jag vill bara prata med min dotter.
- Din dotter? - Ja.
Och om jag vill prata med min dotter så gör jag det.
Roger!
Var är din dotter?
- Smyger du ut för första gången? - Mina föräldrar kommer att få spel.
Skyll på mig. Så skulle jag göra.
- Vad var så brådskande? - Det får du snart se. Beredd?
Vad fan? Är de äkta? Var har du fått tag på dem?
Tyler! Nu åker vi en sväng.
- Jag ställer upp... - Inte nu.
- Alla letar väl efter henne? - Ja.
- Jag spårar hennes mobil. - Och jag har anmält er bil stulen.
- Hej, Trish. Är hon där? - Nej.
- Ta det lugnt. - Nu ringer OnStar.
- Kriminalassistent Bowman. - Patty från OnStar.
Vi har hittat den stulna bilen. En signal blockerar tändningen.
Tack. - De har hittat den. Den står stilla.
Var finns bilen?
- Tänk om hon är skadad? - Det ordnar sig. Jag ringer snart.
- Jag borde inte ha sagt något. - Lämna in dem.
Vad ska jag säga? De är stulna. Jag får fängelse.
- Jag ringer pappa. - Nej, sist hamnade jag på stationen.
Han kan hjälpa till, Phoebe. Förklara bara vad som hände.
Kör bara hem mig.
- Vad är det? - De har nog anmält bilen stulen.
Jaså, så de stängde bara av bilen? Nu går jag.
Men lova att inte säga något till din pappa.
- Okej? - Okej.
Okej.
De har hittat bilen. Rianas plånbok låg där.
- Jag vill prata med henne. - Hon stack innan de kom dit.
Hallå? Var är alla?
Hej. Jag köpte alla sorter.
Tack. Han behöver vila, men jag ska smaka.
- Hur mår han? - Det blir nog ett blåmärke.
- Jag ville inte göra honom illa. - Det vet jag. Han med.
Men du gick nog för långt när du grep hans tränare.
- Brukar inte pappor göra så? - De brukar inte ha polislegitimation.
Du... Jag vet att du ville väl. Det kommer med tiden.
Ja, visst...
Du, Riggs... Det var en olyckshändelse.
- Gör det väldigt ont? - Nej, då.
Nu så... Sitt stilla.
Du kan inte bo här. Följ med hem till mig.
Det går inte. Det här är mitt hem.
- Han kommer att döda dig. - Det var en olyckshändelse.
- Riggs! - Ja?
- Riana. Alla letar efter dig. - Jag vet att jag har klantat mig.
- Jag behöver hjälp. - Vi går upp och pratar med pappa.
Nej, det går inte.
Det låter dumt, men jag lovade att inte säga något till honom.
Och jag vågar inte prata med honom.
Här ska du få höra på en sak...
Vi har hittat bilen, men Riana var inte där. Jag får snart panik.
Jag har letat i skolan, bowlinghallen, gallerian.
Naturhistoriska museet. Förr älskade hon dinosaurieben...
Jag har 20 likadana till. Han blir nostalgisk när han får panik.
Kom nu.
Hon heter Riana Rose. Ja.
- Pappa? - Jag måste lägga på.
Förlåt att jag skrämde dig!
Jag är bara glad att du mår bra.
Var fan har du varit? Jag har varit så orolig!
Phoebe har diamanter som jag tror att hon har stulit.
- Var är hon? - Hemma. Det var där jag sov.
Ring mamma och sitt kvar här tills hon hämtar dig.
- Hej, raring! - Hej, Phoebs.
- Har du kvar diamanterna? - Kom och titta.
Jag är på väg. Åk ingenstans.
Duktig pojke.
Älskling?
Titta i titthålet innan du öppnar.
- Är det någon här? - Vad är det?
- Var är diamanterna? - Jag förstår inte.
Skurkar med vapen är på väg för att hämta dem.
- Riana berättade. - Hon berättade för mig först.
- Jag höll henne bara i handen! - Finns det någon annan väg ut?
Det vet nog hon.
Hej! Hur är läget, Phoebe?
Kom här.
- Stanna här. - Jag är mörkrädd!
- Hur kan Riana gilla dig? - Gör hon det?
- Kom in, så kan vi... - Jag vill inte få fängelse.
Brandtrappan är inget bra alternativ. Ge mig bara din hand.
Låt bli mig!
De kanske gav sig av.
- Herregud! - Phoebe... Lyssna på mig.
Det ordnar sig. Stanna här och rör dig inte.
Gå inte till brandtrappan.
Gå inte! Jag ramlar!
Snälla, kom tillbaka!
Okej, jag är här.
Jag räknar till tre och drar sen in dig i rummet.
- Tre, två... - Stressa mig inte!
Okej. Kom i din egen takt. Jag väntar här på dig.
Men gärna fort.
Ger du upp, Nico? Lägger du ner ditt vapen?
- Okej. - Okej. Beredd?
Hjälp mig upp!
- Rog! - Ingen fara, jag klarar mig!
Snälla!
Dra upp mig!
Låt mig inte dö!
Ta tag i mig! Låt mig inte ramla!
Ta dem!
Hej, grabben.
Får jag vara med?
- Hur mår du? - Bra.
Får jag ta en titt? Och se på blodbadet?
Du har fått en stridsskada. Sånt gillar brudarna.
Jo...
Min pappa var en ganska tuff kille.
Och...
Han gjorde mig illa när jag var pojke.
I går, när du blev skadad, så blev jag livrädd.
Om du vill spela baseboll så kör jag dig dit.
Men vill du inte så gör det inget.
Hur som helst så står jag vid din sida.
Jag vill bara att du ska vara lycklig.
- Jag ska nog ge det en chans till. - Jaså? Okej då.
Hämta grejerna då.
Tänk om någon kastar en boll på mig igen?
Det är ju baseboll. Om man blir träffad så...
Får du bollen i huvudet två gånger så ger du dig på kastaren.
Men säg inte till mamma att jag sa så.
Vi älskar dig, Riana. Och vi är så glada att du mår bra.
Men du ljög för oss och gick ut fast du inte fick.
- Jag vet. Jag accepterar straffet. - Vi är inte klara.
Vi är arga.
- Men vi är också stolta. - Stolta?
Du fattade rätt beslut. I stort sett.
Du räddade en persons liv. Vi är stolta.
- Får jag gå ut i kväll, då? - Det är vi som ska gå ut.
- I kväll? Varför det? - För att du har utegångsförbud.
- Du får passa Harper. - När kommer ni hem?
Du kan väl öppna?
Hej, Ri.
Jag bad honom att komma så att ni kan se på film.
Tack, pappa.
Oj, så pinsamt!
- Ska vi göra upp regler? - Nej. Han är rädd för allt.
Pappa...
God natt.
- Hur gick det? Vann ni? - Nej, vi förlorade med 12-1.
Men jag fångade en hög boll!
Hej. Vad väntar du på?
Riggs!
Vad väntar du på?
Kom.
Översättning: Ellinor Larsen www.sdimedia.com